Daj, pričaraj jo spet, da kaj spijemo.
Na zdravje!
ZIMSKA BRATA
Odpri. Ne bom odšel, odpri vrata!
Hočeš, da razbijem okno?
Ni treba plačati za vse.
Dobro, sploh ni treba plačati, menjavala se bova.
Kaj mi bo to?
Lahko vzameš mojo uro.
Pokaži jo.
Deluje?
Ne, nič ne slišim.
Samo novo baterijo rabi.
Dobra ura je, samo baterijo zamenjaj.
Vstaviš novi in bo dobra.
Ne vem ... Imaš kaj drugega?
Kaj za punco? –Ja.
Imam stvari za punce. –Na primer?
Kuhinjske nože.
Resno. –Različne stvari imam.
Imaš staro uro in kup nožev.
Zamenjaj baterijo, pa bo dobra. Imam nože ...
Imaš kaj za prelepo punco?
Marsikaj imam za prelepo punco.
Pusti. –Imam marsikaj ...
Imam ženske obleke. Samo trenutek. Umakni se.
No, poglej.
Ne.
Vojaška jakna.
Za punco?
Je lovska?
Kaj? Puška? –Lahko pogledam?
Polavtomatska je. M 1.
Odvod smodniških plinov, okvir z osmimi naboji.
Prazen nabojnik sam izskoči s klikom.
Ne sliši se klik, ampak pling.
Pridi, poglej tole. Ravno sem ga našel. Hvala.
Kaj? Kaj?
Trenutek. Samo hipec.
V iztegnjenem položaju strelec leži na trebuhu,
noge udobno razširi, hrbet je raven.
Telo je v položaju 30 ° v odnosu na linijo strela.
Na tak način sunki ne spremenijo položaja.
Poglejte levo roko.
Puška je naslonjena na V-del dlani
med palec in kazalec.
Lepa dlan je ravna, prsti so sproščeni.
Leva rama je vertikalno pod puško.
Če močno pritisnem puško, se bo premaknila
in vrnila v pravi položaj.
Pritisni mi puško.
Mišice so utrujene, kosti pa ne.
Zato ne pozabite, laket pod puško.
Ponovno.
Puška sedi v vdolbini desne rame. To je pomembno.
Dvignite roko in potipajte vdolbino rame.
Ramo pomaknite naprej in vdolbina bo bolj izražena.
Vidite, kako puška lepo sede na ramo.
Sprožite lahko s katerim koli delom, od vrha do drugega členka.
To, kar je naravno in udobno,
vam bo dalo najstabilnejši in najboljši pritisk.
Narednik stoji za svojo puško.
Greva.
Daj mi malo. Ej! Daj malo.
Kaj je to? –Kaj?
Iz česa je?
Pičkin sok.
Mislil sem, da je tvoja scalnica.
Ne delaj več tega!
Kaj je narobe? –Kaj?
Kaj? O čem govoriš?
Te kozlarije počni v prostem času. Očkov sin.
Nisem očkov sin. –Kaj?
Pravim, da nisem očkov sin. –Nazaj na delo.
Nimam očeta. –Kaj govoriš?
Ne morem biti očetov sin, če nimam očeta.
Nima smisla. –Kaj?
Pravim ... Pozabi.
Daj no, Marsikaj lahko narediva.
Ne bom sral na tla. –Kaj?
Pravim, da ne bom sral na tla.
Zakaj ne? –Ti bi.
Kaj? –Pravim, da ti bi.
Seveda.
Pospravi tiča v hlače. –Kaj?
Ker normalni ljudje buljijo vate.
Dobro jutro.
Dobro jutro, sem rekel.
Ne grem z vami?
Za njim. Gremo!
Emil! To so moje hlačke.
Beži! Teci.
Kakšen načrt imaš?
Načrt? Kakšen načrt?
Kaj boš naredil?
Nič. Kaj pa naj bi? Čakaj. Kako misliš?
Težavo imaš, reši jo.
Kaj naj naredim? Nimam pojma, o čem govoriš.
Ne veš? Kaj?
Tisto z Michaelom. –Kaj je z njim?
Bolan je.
Kaj ima to z mano?
Mislijo, da mu je slabo zaradi tvoje pijače.
Kdo? Zakaj tako mislijo?
Ne vem, ljudje govorijo.
Kdo? Kdo pravi, da mu je slabo od moje pijače in zakaj?
Ne vem. Ljudje ... –Vsi jo pijemo.
Samo pravim, kar sem slišal. –Od koga?
Pravim ti, od ljudi.
Zakaj si pa tako čuden? Kdo si?
Kdo sem? –Na čigavi strani si?
Vprašam, kdo to govori, ti pa me odfukaš.
Anna mi je povedala. Jebi se, samo pomagati sem ti hotel.
Zakaj si vedno tak težak?
Zakaj ne moreš biti normalen kot vsi? –Zakaj bi bil?
Ker si moj brat, ker me imaš rad in ...
Ne to. Zakaj bi bil kot vsi?
Ne kot vsi, samo malo bolj sproščen in manj temačen in napadalen.
Temačen in napadalen? –Ja, včasih si temačen.
Vsak ima malo teme v sebi.
Nima. –Ima.
Jaz je nimam.
Imaš, samo predolgočasen si, da to dojameš.
Veš, kaj je tvoja težava?
Nikogar nimaš rad. Ne maraš ljudi.
Johan, človek sem.
Kako ne bi imel rad samega sebe?
Ne, resno, kako lahko nimaš rad sebe?
Boš malo?
Zakaj ne?
Kaj? –Nimam denarja.
Lahko si sposodiš. –Ne.
Lahko si sposodiš.
Hočeš to? –Kaj?
Boš ti? –Ne.
Zakaj? –Ker nočem.
Kaj je z lučjo?
Ej, cepec! Premakni luč.
Ne morete dobro streljati, če se borite s svojimi mišicami.
Tako prihranite čas. V bitki pa je par sekund dovolj,
da uredite s tistim na drugi strani.
Narednik vam bo zdaj pokazal sedeč položaj,
ki je odličen za visoko travo,
grmovje
ali strma pobočja ...
Drsi mi.
Ko res osvojite te položaje,
boste lahko v hipu spremenili, avtomatično,
niti razmišljali ne boste.
Hitri boste, ker bodo mišice natrenirane.
To si morate zapomniti.
Ne učimo vas ta položaj,
da bi imeli serijo zadetkov v sredino na strelišču,
ampak da bi ubili sovražnika, preden on ubije vas.
Če hočete preživeti na bojišču,
morate streljati naravnost in hitro iz vseh položajev.
Zaradi zanesljivih navad boste mirni in samozavestni,
zadeli boste svoj cilj, to pa je izjemno važno,
ker tisto, kar ciljate, cilja vas.
Carl te kliče v pisarno.
Mene? Zakaj?
Takoj!
Si ti Emil? –Ja.
Me veseli.
Kako dolgo si pri nas?
Ne vem natanko. Pet do sedem let.
Pet do sedem? Veliko.
Ja. –To je dolgo obdobje.
In, si srečen in zadovoljen? –Ja, v redu je.
Dobro.
Kje se vidiš, recimo, čez pet do sedem let?
Ne vem. Da še vedno delam tu?
Otroci?
Ne vem, morda.
Torej imaš dekle? –Ja.
Je lepa?
Kaj? –Imaš lepo punco?
Ja, čudovita je.
Ker nisi ravno čeden.
Ali pa si?
Misliš, da si čeden fant?
Torej bi naslednjih pet do sedem let rad delal tu,
dobil otroka s čudovito punco in bil srečen.
Lahko to napišem? –Napišete?
Emil hoče delati tukaj, v tovarni,
vsaj še pet do sedem let.
Želi otroka s čudovito punco
in bolj kot vse si želi biti srečen in zadovoljen.
Kako se sliši? –Dobro?
Si lopov, Emil?
Ne.
Zakaj pa v tem poročilu piše, da si lopov?
Ne vem. Nič ne vem o tem poročilu.
Preberi ga.
Tri stvari so napisane. Prvič, da ti je ime Emil.
Drugič, da si lopov.
In tretjič, da si naporno delal za nas pet do sedem let,
da želiš otroka s čudovito punco, da želiš biti srečen in zadovoljen.
Lahko zdaj grem?
Domača pijača.
Sva v poročilu kaj izpustila? Sva?
Daj mi poročilo.
Peter.
Hvala, Peter.
Post scriptum:
Kradem kemikalije iz tovarne, v kateri delam.
Izdelujem strupeno alkoholno pijačo in jo prodajam kolegom.
In ... Morilec sem.
Je to šala?
Nisi vedel?
Eden mojih najboljših uslužbencev umira v bolnici.
Zaradi tvoje pijače.
Je zate to šala?
Misliš, da se šalim?
Ne boš pil z mano?
En kozarček te ne bo ubil.
Cela steklenica pa te lahko.
Si buden?
Želim si te, Emil.
Tudi jaz tebe. –Želim te pojesti.
Hočeš, da te pojem?
Ja.
Reci prosim. –Ja, prosim.
Hočeš ti pojesti mene?
Ja, hočem te pojesti.
Želim, da me ljubiš in seksaš z mano.
Ljubim te. Tvoja sem.
Ljubila te bom in seksala s tabo vsak dan do konca življenja.
Me ti ljubiš?
Ja.
Hvala.
Če ste v pravem položaju, bo puška avtomatsko
padla na tarčo po vsakem streljanju in spraznili boste nabojnik
med kratkimi odmori med streli.
Pojdimo spet po številkah, narednik.
Na ukaz. Pripravljeni, pozor!
Ena.
Dve.
Tri.
Štiri.
Pet.
Zdaj ko ste se naučili šteti, boste trenirali s štoparico
in merili napredek, da vidite, kako vam gre.
Sčasoma se boste lahko hitro postavili v položaj,
namerili in ustrelili prvo kroglo v devetih sekundah.
Kakšno vprašanje?
Vojak.
Slišal sem govorice o M 1 in palcu. Nam lahko razložite?
No, sinko, nekateri polnijo puške pravilno, nekateri pa ...
Če vam ujame palec, bo bolelo. Jaz že vem.
Tudi sam sem to doživel.
Stari očka se mi je tisti dan smejal.
Potem pa sem ga začel pozorno poslušati.
Hočete to slišati, kajne?
Nehaj, spim.
Lahko noč.
Lahko noč, sem rekla.
Nehaj. Ne!
Daj, nehaj.
Sovražim te.
Emil.
Emil?
Daj no, Emil!
Oprosti.
Emil!
Kako je?
Kupil bi steklenico.
Povedal ti bom zgodbo.
Poslušaj me.
O moškem, ki je davno delal tu, in njegovem psu.
Zgodba je resnična, zgodila se je tukaj.
Najbrž pred tvojim rojstvom.
Moški je imel psa. Njegova žena je sovražila pse.
Sovražila je vse živali, ampak tega psa ...
Bilo je drugače, ker je bil poseben.
Povsod ju je spremljal.
Skupaj so šli po kamnolomu in gozdu do tovarne.
Tisti dan je moški moral delati v predoru,
pa je rekel psu: "Ostani tu. Prostor."
Pes se je usedel in ostal na mestu.
Priden pes, je rekel moški. Priden.
Nato pa je odšel pod zemljo.
Pes pa ni vedel, da se je tisti dan predor podrl.
Veliko delavcev je umrlo, med njimi tudi njegov lastnik.
Pes ga je kar čakal.
A nič se ni zgodilo. Lastnika ni bilo nazaj.
Drugi delavci so ga poskušali prisiliti, da gre domov, a ni hotel.
Postal je napadalen.
Tako so ga pustili tam.
On pa je samo sedel.
Nič ni jedel in pil.
Po nekaj dneh se je ulegel, čez par dni pa ...
Nehal je dihati.
Oče mi je povedal to zgodbo.
Ne vem, kaj naj si mislim o njej.
Pa ti?
Tudi jaz ne.
Včasih ne vem natanko,
kaj je prav.
Ne razumem vedno ... Na primer te zgodbe.
Razumeš? Izgini. In ne vračaj se.
Ampak Daniel, delam ...
Emil!
Čez eno uro, ali pa bom našel drugega dobavitelja.
Emil?
Spiš?
Te karte ... –Ja ...
Premešal jih bom.
Ti odloči, ali bom premešal manj ali več kart.
Manj ali več? –Več.
Več? –Ja.
Takole? –Ja.
Še malo.
Lahko izberem le eno karto?
Tako? –Ja, tako.
Vzemi katero hočeš.
Sva končala? –Sva? –Ne vem, ti odloči. –Sva.
Dobro, pripravljena? –Ja.
Policija zapre vsako skupino ljudi v svojo celico,
da ne bi bilo težav.
Kako si to naredil? –Ne vem natanko.
Super je. –Hvala.
Čarovnija.
Pokazal ti bom še eno, všeč ti bo. Velja?
Velja.
Prepričana? –Ja.
Natakni si očala. –Je nevarno?
Utegne biti.
Previdno ...
Kaj zdaj?
MEDIATRANSLATIONS